Jaký režim DPH uplatnit u neoprávněného odběru elektřiny?
![](/data/authors/4c/vyborna-veronika_retina.120x120crop31x0x1145x1145.exact.q85.jpg)
![](/data/authors/3a/sommer-daniela_retina.120x120crop16x0x1163x1163.exact.q85.jpg)
Soudní dvůr Evropské unie (SDEU) ve věci C-677/21 Fluvius Antwerpen rozhodoval o tom, zda neúmyslná dodávka elektřiny uskutečněná v důsledku protiprávního jednání třetí osoby představuje pro sdružení obcí zdanitelné dodání elektřiny realizované v rámci ekonomické činnosti veřejnoprávního subjektu.
Fluvius Antwerpen je belgické sdružení obcí, jež zajišťuje distribuci elektřiny osobám, které nemají smlouvu s obchodním distributorem. Pro účely DPH se tak jedná o veřejnoprávní subjekt. V období od 7. května 2017 do 7. srpna 2019 od tohoto sdružení fyzická osoba protiprávně odebírala elektřinu. Poté, co sdružení skutečnost zjistilo, vystavilo jí daňový doklad včetně DPH. Fyzická osoba daňový doklad neuhradila a věc se dostala ke smírčímu soudu v Antverpách.
Smírčí soud měl pochybnosti, zda protiprávní odběr učiněný neúmyslně podléhá DPH.
Obrátil se proto na SDEU s dotazem, jestli tento odběr elektřiny představuje dodání zboží ve smyslu převodu práva nakládat se zbožím jako vlastník za úplatu a zda je protiprávní odběr elektřiny součástí ekonomické činnosti sdružení (a pokud ano, zda se jedná o činnosti uskutečňované v zanedbatelné míře).
Protiprávní odběr elektřiny je předmětem DPH
SDEU rozhodl, že protiprávní odběr je dodáním zboží za úplatu a je předmětem DPH. Z povahy elektřiny je jasné, že odběratel s ní mohl nakládat a také nakládal jako vlastník. K úplatě SDEU poznamenává, že podle směrnice musí existovat mezi úplatou a protiplněním přímá souvislost. Přímou souvislost obvykle představuje smluvní vztah, který sice v tomto případě neexistoval, nicméně je nutné ji chápat široce. Jelikož tedy sdružení bylo schopno zjistit množství odebrané elektřiny, za které také fakturovalo příslušnou cenu, existovala mezi úplatou a odběrem přímá souvislost. Co se týče charakteristiky ekonomické činnosti, SDEU poznamenává, že jde o aktivitu, která má pravidelný charakter a je vykonávaná za odměnu. Podstatou otázek nebyla kvalifikace distribuce energie jako ekonomické činnosti, nýbrž posouzení distribuce neúmyslné a ojedinělé.
SDEU také dodává, že riziko ztráty nebo krádeže je jedním z obchodních rizik, což jasně nasvědčuje jednání veřejnoprávního subjektu jako osoby vykonávající ekonomickou činnost. Nicméně na základě belgické úpravy by i ekonomická činnost veřejnoprávního subjektu stála mimo předmět DPH, pokud by byla uskutečňována v zanedbatelné míře. Tedy v takové míře, která má minimální rozsah, ať již z prostorového nebo časového hlediska, a tedy nemá významný dopad na hospodářskou soutěž. Ovšem vzhledem k předmětu činnosti sdružení se dle SDEU dá říci, že distribuce energie není činností okrajové povahy, a protože přímo souvisí s hlavní náplní činnosti sdružení, nelze ji oddělit.